Тематско вођење „Утицај италијанске уметности на српско сликарство“ кроз изложбу „Инспирисани Италијом“
2024-09-25 18:00 - 2024-09-28 12:00 (Europe/Belgrade) | Народни музеј Краљево, Трг Светог Саве 2, Краљево, 36000, Србија
Тематско вођење „Утицај италијанске уметности на српско сликарство“ кроз изложбу „Инспирисани Италијом“ Галерије Матице српске, биће организовано у среду, 25. септембра 2024, у 18 сати, као и у суботу, 28. септембра 2024, у 11 сати. Кроз део изложбе који се односи на појављивање нових тема и мотива за које су српски сликари пронашли инспирацију у италијанској уметности, водиће Вас историчар уметности Јелена Марковић.
Српска уметност XV, XVI, и XVII века али и ранијих епоха настајала је у духу византијске уметничке традиције, због чега се данас непотпуно може говорити о италијанским утицајима на српску уметност. Наговештаји присуства елемената уметности настале на тлу Апенинског полуострва, јасније почињу да се изражавају у радовима генерације српских уметника с краја XVII и почетка XVIII, а нарочито током XIX века. Историјске и друштвене промене, миграције српског становништва ка северу Европе и границама Хабзбуршког царства, утицале су и на преображај српске уметности.
Када се појављују први знаци прихватања ране ренесансне културе у српској историји и како се италијански утицај даље развија у српској уметности све до раног XX века, сазнаћете током овог вођења.

Тематско вођење „Развој графике у европској уметности“ кроз изложбу „Градови: Известан поглед“
2024-09-27 18:00 - 2024-09-28 13:00
Tематско вођење „Развој графике у европској уметности“ кроз изложбу „Градови: Известан поглед. Из Збирке графика страних аутора Народног музеја Србије“ биће организовано у петак, 27. септембра 2024, у 18 сати, као и у суботу, 28. септембра 2024, у 12 сати. Кроз изложбу ће Вас водити историчар уметности Јелена Марковић.
Током XIX века графика је достигла пуну зрелост. У том периоду број штампаних листова превазишао је целокупну дотадашњу продукцију. Графике су рађене у свим, старим и новим техникама, за различите друштвене класе и намене, од новинских и књишких илустрација, рекламних плаката, репродукција, до поједничаних или серијских отисака разноврсне тематике. Међутим, овај нагли развој био је праћен и бројним изазовима. Аутентична поетска и ликовна својства овога медија су током понављања била обесмишљена. Због тога је графика била сведена на техничко средство и у потпуности деградирана у односу на сликарство. Другим речима, графика се више није сматрала за уметност.
Како је текао развој графике и њених техника у Европској уметности, и на који начин се изборила за своје место међу најцењенијим уметничким формама сазнаћете током овог вођења.

Стручно вођење кроз изложбу „Инспирисани Италијом“
2024-10-01 18:00 - 19:00
Стручно вођење кроз изложбу „Инспирисани Италијом“ Галерије Матице српске, биће организовано у уторак, 1. октобра 2024, у 18 сати. Кроз изложбу ће Вас водити историчар уметности Јелена Марковић.
Кроз више од 30 уметничких дела српских сликара из XIX и XX века, попут Новака Радонића, Надежде Петровић, Јефтимија Поповића и других, на изложби „Инспирисани Италијом“ приказано је путовање историјом српско-италијанских културних и уметничких веза, као и искуство уметника који су црпели инспирацију из италијанске уметничке традиције.
Изложба обухвата копије великих дела италијанских мајстора као што су Пармиђанино, Гвидо Рени и Помпео Батони, као и приказе италијанских градова, људи и наслеђа, кроз које се откривају начини на које су српски уметници интегрисали италијанске стилове и мотиве у свој рад. Стручно вођење ће пружити свеобухватан увид у технике, стилове и утицаје који су обликовали уметничке опусе српских стваралаца, истовремено истичући значај италијанске уметности за развој њиховог уметничког идентитета.

Стручно вођење кроз изложбу „Градови: Известан поглед“
2024-10-02 18:00 - 19:00
Стручно вођење кроз изложбу „Градови: Известан поглед. Из Збирке графика страних аутора Народног музеја Србије“ биће организовано у среду, 2. октобра 2024, у 18 сати. Кроз изложбу ће Вас водити историчар уметности Јелена Марковић.
48 радова и 36 уметника које обухвата изложба „Градови: Известан поглед. Из Збирке графика страних аутора Народног музеја Србије“ причају причу о граду као месту заметка, као и драматичног и убрзаног развоја модерне културе и уметности најпре на преласку из XVIII у XIX а потом и из XIX у XX век.
Аутори изложених радова су аутори такозване средње струје у уметничким токовима. Због тога су њихове представа града „извесне“, а у причи нема преломних датума и година. У њој су сучељена су два начина поимања града која дели један век, а њихови радови показују како се како се слика града променила, без великих прелома и драматике.

Ауторско вођење кроз изложбу „Инспирисани Италијом“
2024-10-03 19:00 - 20:00
Ауторско вођење кроз изложбу „Инспирисани Италијом“ Галерије Матице српске, биће организовано у Галерији Народног музеја Краљево, у четвртак, 3. октобра 2024, са почетком у 19 сати. Кроз изложбу ће Вас водити историчар уметности и кустос Галерије Матице српске Станислава Јовановић Миндић.
Ауторско вођење ће указати на српско-италијанске културне и уметничке везе, односно на српске уметнике који су узоре и подстицаје за своје стваралаштво проналазили у уметничкој традицији Италије. Уз тумачење копија дела према италијанским мајсторима Пармиђанину, Гвиду Ренију и Помпеу Батонију, биће представљени и цртежи италијанских градова и предела, као и графички листови страних уметника насталих према Рафаелу, Тицијану и Анибале Карачију. Посетиоци ће имати прилику да чују нешто више о концепту изложбе и српским уметницима који су се школовали, студијски боравили у Италији или су учили пред уметничким делима која су били у прилици да виде у градовима Европе.

Ауторско вођење кроз изложбу „Градови: Известан поглед“
2024-10-04 09:00 - 20:00
Ауторско вођење кроз изложбу „Градови: Известан поглед. Из Збирке графика страних аутора Народног музеја Србије“ биће организовано у Галерији Народног музеја Краљево, у петак, 4. октобра 2024, у 19 сати. Кроз изложбу ће Вас водити др Драгана Ковачић, историчар уметности и музејски саветник Народног музеја Србије.
48 радова и 36 уметника које обухвата изложба „Градови: Известан поглед. Из Збирке графика страних аутора Народног музеја Србије“ причају причу о граду као месту заметка, као и драматичног и убрзаног развоја модерне културе и уметности најпре на преласку из XVIII у XIX а потом и из XIX у XX век. Аутори изложених радова су аутори такозване средње струје у уметничким токовима. Због тога су њихове представа града „извесне“, а у причи нема преломних датума и година.
Вођење ће обухватити различите детаље, елементе и слике које чине градске амбијенте. Упечатљиви детаљи временом постају симболи градова или акценти који се користе у уметничком приказивању градских простора. Кроз обилазак изложбе биће обрађене вертикале, приземља, упечатљиви простори и улична уметност као оријентири из којих се може „читати” град кроз различите размере – од пешачког сагледавања (кадрова) до панораме.

Прогнаници / Izgnali so nas
2024-10-10 19:00 - 2024-12-05 13:00
Изложба „Прогнаници“ („Izgnali so nas“) Музеја народног ослобођења Марибор (Muzej narodne osvoboditve Maribor), Словенија, аутора др Ирене Маврич Жижек, отвара се у Галерији Народног музеја Краљево, у четвртак, 10. октобра 2024, са почетком у 19 сати.
Нацистичка окупација словеначке Штајерске у пролеће 1941. била је велика катастрофа за Словенце. У складу са Хитлеровом наредбом „Учините ову земљу поново немачком!“ окупатор је желео да за само пет година уништи словеначку нацију као етничку целину и потпуно германизује земљу.
Међу најважнијим мерама издвајају се хапшења и масовне депортације словеначког становништва. Према смерницама за исељавање страних елемената из Доње Штајерске, које је 18. априла 1941. године у Марибору издао Хајнрих Химлер, шеф немачке полиције и државни комесар за јачање немачке нације, требало је протерати национално свесне Словенце, нарочито образоване људе (професоре, учитеље, свештенике и др.).
Први транспорт са прогнанима из мељске касарне кренуо је 7. јуна 1941. године. Због урушеног тунела код Чрешњевца, прогнаници су теретним аутомобилима превезени до железничке станице у Словенској Бистрици. Одатле их је пут водио у Србију, у концентрациони логор Аранђеловац. После 9. јуна, када је тунел на Чрешњевцу оспособљен, сви даљи транспорти до 26. јула 1941. године полазили су са мариборске железничке станице. У првом таласу депортација, који се одвијао по прецизно предвиђеном плану и реду вожње, од 7. јуна до 5. јула кренуло је 12 транспорта, од чега 11 из Марибора и један транспорт из Рајхенбурга. У Србију и на територију НДХ депортовано је 4.607 лица. Међу њима је било 520 мариборских породица са 1.913 чланова.
Нацисти су хтели да депортују у Србију већину Словенаца, осим оних подобних за германизацију, али из различитих разлога, од 12. јула 1941. године, морали су да их депортују у друге земље. Од 7. јуна до 10. јула 1941. године у Србију су у 17 транспорта депортоване 6.802 особе. Српске власти су већину словеначких прогнаника који су добијали посебне „избегличке карте“ поделиле по селима, где су живели са српским породицама. Многи изгнаници су остали и у градовима у којима су осниване изгнаничке колоније. Мештани у Србији гостопримљиво су прихватили словеначке прогнанике. Помагали су им колико су могли, иако су и сами тешко пролазили кроз живот под немачком окупацијом.
Ово је изложба о томе!!!

Савезничко бомбардовање – 80 година после
2024-10-17 19:00 - 2024-12-05 13:00
Изложба „Савезничко бомбардовање – 80 година после, Краљево, рушевина – масовна гробница“ отвара се у Галерији Народног музеја Краљево, у четвртак, 17. октобра 2024, са почетком у 19 сати. Аутори изложбе су Силвија Крејаковић, музејски саветник Музеја града Београда и Александар Бережнов, виши архивист Историјског архива Краљево.
Савезничка бомбардовања Краљева и околине представљају део ширег војно-стратешког плана за заустављање Другог светског рата. Да би спречили груписање немачких снага и њиховог померања са Балкана ка Западном фронту, команде Балканског војног ваздухопловства (BAF) усмериле су низ ваздушних мисија бомбардовања на војно-стратешке циљеве на Балкану. Током 1944. године нападнута је немачка група армије „Е“ која се Моравско-вардарском долином повлачила из Грчке у правцу Југославије.
Како су међу примарним циљевима савезничких бомбардерских мисија 205. групе РАФ (Royal Air Force) британске армије и 15. америчке ваздухопловне флоте (15 Air Force), састављене од бомбардера и ловаца, били војни аеродроми и железничка инфраструктура, Краљево се нашло на мети ваздушних удара као важан железнички чвор са предратним постројењима Фабрике вагона и Фабрике авиона, те војним аеродромом. Људски губици и материјална разарања су, као последица промашаја и погрешних процена савезничких ваздушних напада, стога у највећем броју били у градским стамбеним четвртима. Погођени су Железничка и Аеродромска колонија, градска болница, зграда Гимназије, објекти Железничке радионице и Ложионице, Дом католичке цркве, део градског гробља и Ратарско имање. На мапи разарања било је и подручје око железничког моста на Западној Морави, пружних праваца: Краљево–Крагујевац (Витановац, Шумарице, Ратина), Краљево–Чачак (Грдица, Адрани, Самаила, Горичани, Заблаће) и Краљево– Рашка (Чибуковац, Матарушка Бања, Полумир, Ушће). Утврђена су имена 72 жртве на краљевачком подручју и хронологија бомбардовања у низу савезничких налета од 22. јула, у ноћи 10/11. августа, 1. и 2. септембра и последњем, 19. септембра 1944. године. Према подацима утврђеним на основу извора, осим 5 војника Српске државне страже и Југословенске војске у отаџбини, 67 страдалих били су цивили. Највише, 46 жртава страдало је у ноћном бомбардовању 11. августа. Међу страдалима било је осморо деце старости до 13 година.
О размерама страдања сведоче документи, фотографије, спискови Српске православне цркве, немачки војни извештаји, извештаји и авио-снимци ветерана бомбардерских мисија сачувани на интернет страницама.

Геополитички појмовник Балкана
2024-11-07 18:00 - 19:00
Промоција књиге „Геополитички појмовник Балкана“ професора Миломира Степића биће одржана у Галерији Народног музеја Краљево, у четвртак, 7. новембра 2024, са почетком у 18 сати. О књизи ће говорити историчар др Љубодраг П. Ристић, Бранимир Нешић, директор Издавачке куће „Catena Mundi“, као и сам аутор.
Књига пружа детаљан увид у геополитику југоисточне Европе и настала је после неколико деценијског истраживања геополитике региона и света. Представља најопширнији и најкомплетнији извор знања о силама и процесима који обликују наше полуострво и концизан и систематичан речник који пружа дефиниције, објашњења и контекст за геополитичке термине, појаве и догађаје који су свима познати. Овај научни водич за разумевање Балкана омогућава лакше разумевање закона по којима настају и нестају државе у овом делу света. Кроз компликовану мрежу геополитичких појмова и јасно исказану интенцију откривања њихових често скривених значења, или колоквијалних тумачења, она омогућава прецизан увид у сложену појмовну структуру коју геополитика као синтезна наука користи експлицирану на примеру Балкана као сложене зоне географских, културолошких, политичких, економских, религијских и геополитичких интереса.
Књига је настала као производ научног рада аутора – врхунског познаваоца геополитике, чија теоријска знања, друштвена спознаја и вишедеценијско научно искуство неоспорно сежу у дубину многих научних дисциплина. У књизи је представљено велико ауторово научно-теоријско знање из научних области попут географије, историје, економије, политикологије, војне стратегије, дефендологије, социологије, права, културологије, етнографије, комуникологије. Зато је она намењена као стручњацима, тако и широј публици.Као геополитички водич поузданог кретања кроз замршена „балканска беспућа“, књига демистификује тајне историјске традиције и културолошко-религијску баштину, побијајући притом уврежене и произвољно схваћене геополитичке стереотипе о Балкану.
Кроз Степићев појмовник, Балкан је сагледан као историјски настала „контактна зона“ „сусрета цивилизација“, њиховог сучељавања и сукоба, притом указујући и на константно присутне ванбалканске геополитичке векторе утицаја и интереса њихових регионалних „партнера“. Како аутор наводи у предговору књиге да су „Оригинални карактеристични појмови, неологизми и сложенице проистекли су не само из динамичних геополитичких процеса на прелому 20. и 21. века већ и њиховог тенденциозног пласирања у тзв. хибридном рату који се континуирано води првенствено у (пост)југословенском делу Балкана“. Овај геополитички образац већ најмање два века иде против националних и државних интереса Срба и Србије. Кодирани као „главни геополитички опонент“ Западу на ширем простору Балкана, а нарочито (пост)југословенског простора, Срби константно бивају мета њихових деструктивних акција и интереса.
Миломир Степић (1959) српски је географ, геополитичар. Дипломирао је 1985. године на Географском факултету Универзитета у Београду, а 1997. године jе стекао титулу доктора географских наука. Радио је као професор Географског факултета Универзитета у Београду од 1986. до 2008. године, а од 2008. до 2012. године је био професор Геоекономског факултета Универзитета Мегатренд. Такође, био је предавач по позиву на Факултету политичких наука Универзитета у Београду, Економском факултету Универзитета у Београду, Војној Академији Универзитета одбране у Београду и Дипломатској академији Министарства спољних послова. Научни је сарадник Института за политичке студије, члан Одбора за проучавање Косова и Метохије и Одбора за проучавање становништва Српске академије наука и уметности, као и члан Српског географског друштва. Од 2020. године је и уредник Зборника Матице српске за друштвене науке, а члан је и редакција научних часописа Национални интерес и Српска политичка мисао. Носилац је Ордена Карађорђеве звијезде првог реда. Његова најпознатија дела су: „Косово и Метохија: постмодерни геополитички експеримент“, „Геополитика – идеје, теорије, концепције“, „Српски геополитички образац“.

Црква Свете Тројице у Краљеву
2024-11-15 19:00 - 20:00
Краљево је у оквиру српске државе имало увек посебно место: град се налази на самом извору црквене и државне историје и представља место дугог трајања непосредно везаног за Манастир Жичу, као центар крунисања краљева, рукоположења архијереја, великих Сабора духовне и световне властеле.
У варошици Карановац у првој половини 19. века живело око 1200 становника, а у периоду Српске револуције (1804-1835) од паланке је постепено добијао изглед уређеног и важног трговачко-занатског центра Кнежевине Србије. У томе значајну улогу има црква Свете Тројице која је настала између 1822. и 1824. године, као ктиторски храм књаза Милоша Обреновића. Посвећен је једном од најважнијих хришћанских празника, свечаном прослављању Силаска Светог Духа на апостоле или Свете Педесетнице.
Према легенди, књаз Милош је заспао и сањао да уколико победи Турке баш на том месту ће подићи цркву, па се тако и догодило. Место изградње цркве се везује и за убиство знаменитог драгачевског војводе Милића Радовића, по наређењу књаза Милоша, а верује се да је његово тело сахрањено у темељима храма. О положају и мотивима подизања цркве јасно говори и Јоаким Вујић у својој књизи „Путешествије по Сербии“, наводећи да је то место битке и примирја са Турцима.
Изградња цркве Свете Тројице у Карановцу почела је између 1822. и 1824. године, а књаз Милош је за изградњу приложио 7700 гроша. Василије Поповић, кнез пожешке нахије, обавестио је Милоша да је 13. јула 1823. године заједно са кнезовима, кметовима и шесторицом свештеника поставио темеље храма. У Летопису цркве је забележено да је дотадашња црква брвнара премештена 1824. године у порту и да се у њој служило. Намера књаза Милоша је била да црква у Карановцу има монументална и репрезентативна обележја, због чега је за градитеља именовао најбољег тадашњег мајстора Јанка Михаиловића, званог Јања. Овај чувени мајстор, пореклом из Македоније, имао је помоћ и мајстора Николе Ђорђевића. Храм Свете Тројице у Краљеву је једнобродна грађевина са полукружно олтарском апсидом и полукружним бочним песницама у основи. Улаз у цркву, на западној страни има припрату са галеријом и двоспратним звоником. На огради галерије записана је јеванђеоска поука: „Говори вечна Истина (Бог), што себи не желиш, не чини ни ти другима.“
Украшавање унутрашњости цркве је такође поверено најбољим сликарима. Књаз Милош је приложио новац за израду престане иконе, Царских двери и великог крста над иконостасом. Највреднији књажев дар је било Јеванђеље из Русије, које се датује у 1804. годину, у време цара Александра I. Књаз Милош је цркви, такође, приложио два звона, док је треће звоно је дар кнеза Александра Карађорђевића (1842-1858). Иконостас је завршен 1827. године, али је касније премештен у цркву села Сирче, док је храм Свете Тројице украшен богатијим иконостасом познатог сликара Николе Марковића, са сарадницима.
Делатност знаменитог епископа Јоаникија Нешковића, обновитеља Манастира Жиче, указује на чињеницу да је владика био наручилац израде иконостаса у карановачкој цркви, која постаје епископска црква од 1859. године. Како је у време владике Јоаникија премештено седиште ужичке епархије из Чачка у Карановац, а 1873. године се владика упокојио, претпоставља се да је у том периоду и започело осликавање храма. Повратак седишта епископије у Карановац, преименовања града у Краљево (1882), а потом и преименовање епископије у Жичку епархију 1884. године, имали су огроман значај за Храм Свете Тројице, када се седиште жичког владике и његовог епархијског двора премешта у Краљево.

Представљање Легата проф. др Зорана Гаврића
2024-11-22 18:00 - 19:00
Професор др Зоран Гаврић (1949-2020), био је историчар и теоретичар уметности, кустос и управник Музеја савремене уметности, ликовни тумач и универзитетски професор историје уметности и естетике.
Иза њега је остала читава библиотека превода и тумачења најпрестижнијих учења класичне и савремене науке о уметности али и њене афирмативне примене, како у музејској пракси тако и у академском образовању уметника. Књига и њен органон библиотека су оне ствари на које прво помислимо када се сетимо Зорана Гаврића. Отуда, иницијатива његове супруге Гордане и ћерке Софије, да Народном музеју Краљево поклоне део библиотеке овог врсног интелектуалца, који се претежно односи на савремену уметност, као врсту легата, на најбољи начин осликава његов унутрашњи свет и говори о њему више од текстова који су му посвећени. Легат обухвата укупно 627 књига, од којих је 528 монографске и 99 серијске публикације. Поред тога остављено је 20 ВХС касета, оригиналних издања филмова о значајним светским уметницима, које је професор Гаврић користио у свом раду са студентима. Овај ресурс је у целини дигитализован.
Својим породичним везама, преку супруге Гордане Гаврић, Зоран, рођени Ваљевац, је био везан за Краљево, које се испоставило као његово последње одредиште: сахрањен је на старом краљевачком гробљу. Легатом Зорана Гаврића у Народном музеју Краљево завештава се овом граду чување успомене на изузетну личност наше националне културе, али се истовремено активно утиче да истраживачи, пре свега савремене уметности, кроз жив однос и коришћење овог ресурса, наставе да раде у интелектуалном пољу професора Гаврића.
На промоцији учествују проф. др Драган Булатовић, уметник Саша Панчић и дародавац Гордана Гаврић.

Ауторско вођење кроз изложбу „Савезничко бомбардовање – 80 година после“
2024-11-26 18:00 - 2024-11-28 19:00
Ауторско вођење кроз изложбу „Савезничко бомбардовање – 80 година после“ биће организовано у уторак, 26. новембра 2024, у 18 сати и у четвртак, 28. новембра 2024, у 18 сати. Кроз изложбу ће вас водити Александар Бережнов, виши архивист Историјског архива Краљево.
Можда неправедно запостављен, и обележен великим страдањем грађана, посебан период у историји града представља време током савезничких бомбардовања Краљева и околине у периоду јул-септембар 1944. године. Стотине тона бомби велике разорне моћи за то време, сручило се у више наврата на град и околину, правећи велику материјалну штету, узрокујући на десетине цивилних жртава.
На изложби публика има прилике да види документа и податке из доступних фондова и збирки Народног музеја Краљево и Историјског архива Краљево, као и других институција. О страдању грађана и великој материјалној штети сведоче малобројне фотографије, Књига болесника краљевачке болнице, пријаве ратне штете подношене среској комисији, извештаји Железничке радионице, изјаве у судским оставинским поступцима, спискови стрељаних, протоколи умрлих СПЦ, као и друга документа свих зараћених страна, укључујући и документа учесника савезничких ваздухопловних мисија…
Најупечатљивији део изложбе чине сачуване изјаве оних који су преживели бомбардовања. Њихова емотивна сећања најсликовитије описују страхоте које су преживели, губитке чланова породица, комшија, суграђана… Након бомбардовања многи грађани су остали без својих домова, било је доста повређених људи.
Отварају се бројна питања, попут: да ли се „колатерална штета“ у виду десетина цивилних жртава може оправдати ослобођењем Краљевачког краја два месеца након последњег бомбардовања, да ли су бомбе могле да буду прецизније избачене, да ли су мете погрешно одабране…
Краљево је град који нема спомен-обележје посвећено жртвама савезничких бомбардовања, од којих је више од 70 идентификовано. Осим пет униформисаних лица све остале жртве су цивили, а страдале су и читаве породице. Град је ослобођење дочекао разорен.

Две Бранкове Козаре
2024-11-29 18:00 - 19:00
Филм „Две Бранкове Козаре“ је настао у продукцији Музеја жртава геноцида, посвећен је трагичном страдању десетина хиљада недужних припадника српског народа у великој хрватско-немачкој офанзиви на Козари, у лето 1942. године. Филм је режирао Ивица Видановић, сценариста је Божидар Кнежевић, а стручни консултант Бојан Арбутина, кустос-историчар Музеја жртава геноцида. Пројекат је подржало Министарство културе Републике Србије и Фондација Музеја жртава геноцида.
Кроз играну причу старца Бранка, који се као дечак сакривао на Козари од непријатеља и архивске снимке, филм говори о страдању током погрома 1942. године. Суочавајући се са страдалничком прошлошћу, а шетајући шумама Козаре, стари Бранко се присећа својих страхова и патњи, свога детињства и борбе за живот у тим немилосрдним временима. То је прича о детету које је, не својом вољом, завршило у вртлогу најстравичнијих злочина почињених над његовим народом у вишевековној историји, и прича о терету са којим је израстао и који носи до старачких дана.
У филму су искоришћени и аутентични снимци са Козаре, који након Другог светског рата нису приказивани. Они представљају део „slikopisa“, односно журнала Независне Државе Хрватске, који се у оригиналу чува у Србији.
„Две Бранкове Козаре“ заокружује пројекат Музеја жртава геноцида, који је обухватио изложбу посвећену бици на Козари и потоњој козарачкој епопеји, двојезични изложбени каталог, као и зборнике изабраних докумената и сведочанстава објављених на српском и у преводу на енглески језик.
Поред пројекције филма биће одржано и предавање „Козара 1942“, Николе Милошевског, кустоса Музеја жртава геноцида. У пролеће 1942. године, партизанске јединице су водиле успешне борбе за ширење слободне територије, која је обухватила неколико важних стратешких тачака и градских и привредних центара у Босанској крајини. Ослобођени су Приједор, Љубија, Оштреља и Босански Петровац, док су константно угрожаване виталне комуникације долинама Саве, Врбаса и Сане. Ово је био довољан разлог да немачке и хрватске војне снаге покрену опсежну офанзиву на најјаче партизанско упориште у Босанској Крајини на Козару. Током велике немачко-хрватске офанзиве од 10. до 15. јула 1942. године на Козару, процењује се да је страдало преко 40 хиљада Срба, од којих је чак око 12 хиљада деце, старости до петнаест година.

Харизма цара Душана – Историја и памћење
2024-12-05 18:00 - 19:00
Аутор, у свом најновијем делу, доноси један нови, свеобухватан поглед на епоху краља и цара Стефана Душана, најутицајнијег српског средњовековног владара, његову улогу и место у историји, сагледане кроз призму протеклог времена, у оквирима својеврсне културе памћења у нашој средини.
Успон државе за време цара Стефана Душана омогућио је проглашење царства, веровање да ће Србија заменити Византију и зауставити долазак Турака. Падом под турску власт и губљењем великог дела свог средњовековног наслеђа, народ је, у отпору потчињавању, чувао кроз предања свест о цару Душану и славној држави Немањића као потврду свог постојања. Истовремено, то сећање је будило наду у борби за слободу. Култ Душана Силног обновљен је у ослободилачким ратовима у 19. веку, а сан о обнављању Душановог царства још дуго је надахњивао политичка стремљења у Србији.
На самом крају ћемо сазнати и на који је начин пренос Душанових моштију након Другог светског рата утицао на комунистичку јавност.

Ксенија Дивјак – Између реалности и мита
2024-12-12 19:00 - 2025-02-10 13:00
Изложба „Ксенија Дивјак – Између реалности и мита“ отвара се у Галерији Народног музеја Краљево, у четвртак, 12. децембра 2024, са почетком у 19 сати, поводом сто година од рођења уметнице.
Окосницу изложбе, чији су аутори Сузана Новчић и Љубиша Симовић, музејски саветници Народног музеја Краљево, чине дела из Уметничке збирке музеја, којих укупно има 33. Народни музеј Краљево добио је крајем 1995. године, након смрти Ксеније Дивјак, тринаест радова из легата ове уметнице, као поклон Народног музеја Србије. Две деценије касније, др Оливера Радојковић Чоловић, поклонила је Народном музеју Краљево вредан уметнички легат, у коме је заступљено и двадесет радова Ксеније Дивјак.
Поред тога, ради целовитог приказа стваралаштва уметнице, изложба обухвата и значајан број уметничких дела из других институција: Музеја савремене уметности у Београду, Галерије ликовне уметности поклон збирка Рајка Мамузића у Новом Саду, Модерне галерије Ваљево и Уметничке галерије „Надежда Петровић“ Чачак.
Захваљујући томе дочаран је комплексан и аутентичан свет, Ксеније Дивјак: са једне стране тематски приступ, који је цео живот неговала и који обухвата актове, мртве природе, теме двојника, митолошке теме и пејзаже, а са друге стране медије у којима је, поред уља на платну, најчешће радила, као што су акварели, пастели, цртежи и гвашеви.
Она је једна од првих постмодерних уметника свога времена, која се определила за фигуру и фигурацију, изведену из узора и канона историје уметности. Ауторка их користи и оживљава у својој имагинацији, стварајући свој лични и уметнички „музеј без граница.“
Ксенија Дивјак је рођена 1924. године у Иванић Граду, у Хрватској. У Загребу је живела до 1941. године, када као избеглица долази са породицом у Београд. Уписује Академију ликовних уметности 1943. године, а завршава 1949. године. Била је члан УЛУС-а, „Београдске групе“ и Уметичког удружења „Лада“. Путовала је и студијски боравили у Италији, Француској, Грчкој и Шпанији, за чију је културу и уметност била највише везана. Умрла је у Београду 1995. године.

Косовски завет у нашем времену
2025-01-23 18:00 - 19:00
Косовски завет је појам о коме се данас све чешће говори. Иако не постоји једна дефиниција, он има јасно значење и видљиво присуство у историјским изворима. У данашњем свету, окренутом индивидуализму, материјализму, хедонизму, па и нихилизму, косовско опредељење за Царство Небеско има готово субверзивно значење. Управо у томе је, по свему судећи, привлачна снага Косовског завета у нашем времену.
Прве подстицаје новим тумачењима дала је песма „На Гази Местану“ Милана Ракића, конзула Србије у Приштини и зета Љубе Ковачевића, објављена 1907. у елитном „Српском књижевном гласнику“ (поново штампана у збирци „Нове песме“, у оквиру циклуса „На Косову“ 1912). Ту се, поред осталог, наглашавао „жртвени“ „свети извор“, протумачен у патриотском кључу:
„И данас, кад дође до последњег боја / Неозарен старог ореола сјајем / Ја ћу дати живот, отаџбино моја / Знајући шта дајем и зашто га дајем.“
Важан подстицај биле су и скулптуре далматинског вајара Ивана Мештровића, предвиђене да буду део његовог монументалног „Видовданског храма“. Оне су препознаване као званична, уметничка форма Видовданске идеје, око које се окупљао југословенски омладински покрет. Видовданска идеја, како ју је назвала Исидора Секулић (1911), или Видовданска етика, како ју је звао Милош Ђурић (1914), била је повратак херојском и „жртвеном“ у Косовском предању. Видовдан, као дан Косовске битке, још од доба појаве Вукових збирки стекао је, наиме, обновљену популарност. Нова, Видовданска идеја, јавила се понајвише међу млађим генерацијама, у добу после Анексионе кризе 1908-1909. и имала је за циљ да српској култури, суоченој са колонијалним амбицијама и ратним претњама Аустроугарске, врати полет и самопоуздање. Може се рећи да је била српски одјек витализма и херојског активизма, који су у то време проповедали Анри Бергсон и Фридрих Ниче. Милош Ђурић је „философију Косова“ тумачио као „филозофију феникс-птице, филозофију Голготе“, док је Исидора Секулић писала да би Видовданска идеја требало да буде „жива и чила свест соколова и војника и културних радника“, „која ће од нас начинити бедеме што не падају“.

Попис становништва 1863. године
2025-01-28 18:00 - 19:00
Књиге „Попис становништва 1863. године“ I-II обухватају Карановац и Карановачки срез (књига I) и села изван Карановачког среза, данас у саставу Града Краљева (књига II), објављене су у издању Народног музеја Краљево, а приредили су их др Бојана Миљковић Катић и Немања Трифуновића. Реч је о приређеним историјским изворима првог реда – попису људства, непокретности и прихода из 1863. године, за територију данашњег Града Краљева, што спада у најважније историјске изворе за демографску, привредну и друштвену историју Србије у 19. веку.
Обзиром да овај попис незаобилазни документ у рекоструисању породичних генеалогија и порекла породица, за његово публиковање постоји велико интересовање у друштву, па је током протеклих деценија објављен знатан број пописних књига за бројне градове и сеоска подручја у Србији. Овим двема књигама по први пут се публикују пописне књиге за комплетну територију Града Краљева, чиме ће многи становници Краљева и околине, као и они чије је порекло из краљевачког краја, пронаћи податке о својим прецима.
Приређена грађа похрањена је у Државном архиву Србије, у Фонду Министарство финансија – Одељење промишљености. Због обимности приређене грађе извршена је подела на две књиге. Првом књигом обухваћен је попис вароши Карановца (данашње Краљево) и сеоских насеља која су припадала тадашњем Карановачком срезу. Другом књигом обухваћена су насеља која данас административно-територијално припадају Граду Краљеву, а 1863. године су се налазила изван Карановачког среза. У питању су села Гружанског, Јошаничког, Моравског, Драгачевског, Студеничког и Трнавског среза. Ради лакше прегледности пописни подаци су представљени у табеларној форми са девет рубрика: редни број, име и презиме чланова домаћинства, стање здравља лица, године старости, непокретно имање, месечни приходи, класа по имању, класа по приходу и напомена.
У програму учествују: уредник др Љубодраг П. Ристић, рецензенти др Александра Вулетић и др Радомир Ј. Поповић и приређивачи др Бојана Миљковић Катић и Немања Трифуновић.

Смак
2025-02-06 18:00 - 19:00
Монографија под називом „Смак“ представља важан и неизоставни део српске и југословенске музичке културе, поготово када је реч о њеном суб-жанру названом рок ен рол. Иако крагујевачки бенд, „Смак“ је од изузетног значаја за Краљево и Краљевчане, с обзиром да су његова два члана бубњар Слободан Стојановић Кепа и клавијатуриста Лаза Ристовски из Краљева. „Смак“ је своје почетке имао у Краљеву, где је и настала песма „Блуз у парку“.
Аутор монографије је Ксенија Ђерковић, новинар и архивиста у Историјском архиву Шумадије у Крагујевцу. Књига на скоро 600 страница обухвата фотографије из свих периода рада групе, историјат, новинске чланке из штампе читаве ондашње Југославије, постере, плакате и улазнице за концерте, дискографију, текстове песама, писма обожавалаца, анегдоте о бенду, занимљивости, биографије свих чланова бенда. Већина материјала је породична архива аутора Монографије, с обзиром на то да је она ћерка једног од оснивача и бубњара групе „Смак” Слободана Стојановића Кепе. У монографији се налазе ауторски текстови рок критичара Бранимира Локнера (рецензента Монографије) и Петра Јањатовића, затим рок фотографа Бранислава Брајана Рашића и аутора Монографије Ксеније Ђерковић. Издавач монографије је крагујевачко Удружење „Смаковци“, а издавање монографије „Смак“ помогли су СОКОЈ, град Чачак, град Краљево и Народни музеј Краљево.
Рок група „Смак” основана је 4. децембра 1971. године у Крагујевцу од гитаристе Радомира Михајловића Точка, бубњара Слободана Стојановића Кепе и басисте Зорана Милановића. На почетку каријере бенд је радио на релацији Краљево – Чачак – Крагујевац, у градовима одакле потичу тројица оснивача бенда. Још пре првих званичних дискографских издања, бенд је имао велику базу обожавалаца у градовима широм Србије, а многи од њих су их пратили уз стопу на њиховим наступима. Бенд, појачан још једним Краљевчанином Лазом Ристовским и певачем Борисом
Аранђеловићем почео је да снима за издавачке куће широм Југославије, Немачке. Популарност је расла, а група „Смак”, без разлике на промене у постави, добила је статус једног од највећих рок бендова Југославије седамдесетих и осамдесетих година прошлога века.
Монографији је претходила ретроспективна изложба архивске грађе групе „Смак” под називом „Смак 50” из 2022. године када је група обележила пола века постојања. Изложба је гостовала у Народном музеју Краљево током 2023. године.
На промоцији ће говорити рецензент књиге Бранимир Бане Локнер и аутор Ксенија Ђерковић, уз музичку пратњу Јована Пантића.

Између трпезе и софре. Металне посуде од XIII до XIX века у збиркама Народног музеја Србије
2025-02-14 18:00 - 2025-04-10 13:00
На изложби „Између трпезе и софре. Металне посуде од XIII до XIX века у збиркама Народног музеја Србије“ представљено je метално посуђе сабирано током више од 150 година, разноврсно по врсти и намени, материјалу и техници. Могу се видети сребрни и позлаћени тањири и чаше који су чинили саставни део свечаних трпеза и личних драгоцености, као и они од других обојених метала коришћени свакодневно за чување, припрему и сервирање хране и пића. Делом стоног посуђа сматран је и прибор за прање руку, па је на малом броју сачуваних предмета коришћених у ту сврху видљива пажња посвећена њиховом украшавању.
Од укупног броја од 81 посуде од метала из збирки Одељења за средњи век Народног музеја Србије изложених овом приликом, скоро половину чине сребрне, понекад позлаћене, док је остатак израђен од неплеменитих метала и легура, попут бакра и олова, месинга и бронзе.
Присуство утицаја из различитих културних средина уочљиво је како на посудама насталим у време и на територији српске средњовековне државе, тако и на подручјима која је у Отоманском царству насељавао српски народ. Сусрећу се једноставне византијске форме, биљна и животињска орнаментика карактеристична за западну уметност готике, као и руми, хатај и саз мотиви присутни на делима османске провенијенције. На појединим примерима ови елементи коегзистирају, а на мањем броју посуда заступљена је и религиозна иконографија.
Својом разноликошћу, металне посуде на изложби „Од трпезе до софре“ пружају поглед на врсте и облике посуђа нађеног, коришћеног, често и направљеног на територији традиционалних српских земаља од раног XIII до освита XX века. Изражена је жеља да се начином поставке овај дуги период приближи посетиоцима и пружи увид у обичајe и навикe везанe за обедовање и друге радње које га прате или му претходе. Поред историјског и етнографског, изложене посуде су и од великог уметничког значаја, будући да многе од њих приказују јединствена иконографска и декоративна решења каква се не могу срести изван збирке Народног музеја Србије.

Промоција часописа „Наша прошлост“ 22
2025-02-21 18:00 - 19:00
Промоција часописа „Наша прошлост“ 22, научно-стручног гласила Народног музеја Краљево и Историјског архива Краљево, биће одржана у Галерији Народног музеја Краљево, у петак, 21. фебруара 2025. године, са почетком у 18 сати. Радове ће представити Гордана Гаврић, саветник директора Задужбине Светог Манастира Хиландара, др Ана Костић Ђекић, ванредни професор Филозофског факултета Универзитета у Београду и др Милош Тимотијевић, музејски саветник Народног музеја у Чачку. О изласку петог по реду броја часописа „Наша прошлост“, након двогодишњег прекида, у организацији и припреми нове редакције, говориће уредник часописа др Татјана Михаиловић, музејски саветник Народног музеја Краљево.

Тематско вођење „Чаше балканске господе“ кроз изложбу „Између трпезе и софре“
2025-03-05 18:30 - 2025-03-08 12:00
Тематско вођење кроз изложбу „Између трпезе и софре. Металне посуде од XIII до XIX века у збиркама Народног музеја Србије“ које се односи на тему „Чаше балканске господе“ биће организовано у среду, 5. марта 2025, у 18 сати и у суботу, 8. марта 2025, у 11 сати.
Кроз део изложбе који обухвата најлуксузнију врсту посуђа, израђену од сребра, често позлаћеног и украшену многим представама, водиће Вас др Татјана Михаиловић, музејски саветник Народног музеја Краљево и историчар уметности Јелена Марковић.
Место чаше у феудалном друштву, које је на нашим просторима трајало од средњег века кроз читав османски период, изузетно је важно, јер спадају у део предмета који су означавали високи друштвени положај. У различитим врстама социјалних ритуала, попут гозби које су се одвијале у владарским или феудалним дворанама, чаше играју важну улогу у здравицама где се појединци истичу. Стога често имају на себи натпис са именом власника и богато су украшене различитим симболима.

Крст са Косова
2025-03-11 18:00 - 19:00
Получасовни документарно-играни филм ,,Крст са Косова“, у пpодукцији Музеја жртава геноцида, осветљава вековно страдање српског народа на простору Косова и Метохије, са посебним освртом на страдалничке године Другог светског рата.
Филм је режирао Ивица Видановић, сценариста је Божидар Кнежевић, а стручни консултанти су Никола Милошевски и др Ненад Антонијевић, историчари Музеја жртава геноцида. Глумци Дејан Цицмиловић, Василије Милић и Катарина Милић такође играју у филму. Реализацију пројекта омогућили су Министарство културе Републике Србије, „Телеком“ Србија и Фондација Музеја жртава геноцида.
Након пројекције филма ,,Крст са Косова“ Никола Милошевски, кустос Музеја жртава геноцида, одржаће предавање на тему ,,Злочини над Србима и Јеврејима на простору Косова и Метохије током Другог светског рата“.

Тематско вођење „У служби Богу и верном народу: Култне посуде од метала“ кроз изложбу „Између трпезе и софре“
2025-03-12 08:00 - 2025-03-15 12:00
Тематско вођење под називом „У служби Богу и верном народу: Култне посуде од метала“ кроз изложбу „Између трпезе и софре. Металне посуде од XIII до XIX века у збиркама Народног музеја Србије“ биће организовано у среду, 12. марта, петак 14. марта 2025, у 18 сати, као и у суботу, 15. марта 2025, у 11 сати.
Кроз део изложбе који обухвата различите врсте посуђа који су се употребљавали у оквиру хришћанског, али и исламског култа, које у широком временском распону обухвата изложба „Између трпезе и софре“, водиће Вас др Татјана Михаиловић, музејски саветник Народног музеја Краљево и историчар уметности Јелена Марковић.
Посуде намењене искључиво потреби култа заузимају посебно место у литургијском животу верника и Цркве. Свети сасуди, као што су путир и дискос, нису много мењали облик кроз векове, док мале посуде, попут посуде за топлоту, непосредно се користе за припрему евхаристије. Неке друге су служиле за чување освећене воде или вина. Са друге стране у оквиру исламског култа имамо чаше за молитвено умивање или суфи чаше са молитвеним текстовима. Форма и декорација свих ових посуда прилагођена је култним потребама.

Тематско вођење „Гозбе властеле, хришћанске и османске“ кроз изложбу „Између трпезе и софре“
2025-03-26 18:00 - 2025-03-29 19:00
Тематско вођење кроз изложбу „Између трпезе и софре. Металне посуде од XIII до XIX века у збиркама Народног музеја Србије“ које се односи на тему „Гозбе властеле, хришћанске и османске“ биће организовано у среду, 26. марта, петак, 28. марта 2025, у 18 сати и у суботу, 29. марта 2025, у 11 сати.
Кроз део изложбе који обухвата посуђе које се употребљавало на гозбама за послуживање различитих врста хране, праћено многим подацима и детаљима о начину исхране и понашању за столом, кроз дуги период средњег века и османске власти водиће Вас др Татјана Михаиловић, музејски саветник Народног музеја Краљево и историчар уметности Јелена Марковић.
Јавне гозбе у феудалном друштву, у властелинском окружењу, представљају сложене и пажљиво планирне друштвене ритуале у којима су владала многа правила и навике. Употреба разноликог посуђа за служење различитих врста намирница, прецизно формирани редоследи њиховог служења, постављање стола и прибора, слуге које услужују госте, све је то део ових јавних догађаја.

Стручно вођење кроз изложбу „Између трпезе и софре“
2025-04-02 18:00 - 2025-04-05 12:00
Стручно вођење кроз изложбу „Између трпезе и софре. Металне посуде од XIII до XIX века у збиркама Народног музеја Србије“ биће организовано у среду, 2. априла, петак, 4. априла 2025, у 18 сати и у суботу, 5. априла 2025, у 11 сати.
Кроз целину изложбе која обухвата металне посуде широког временског распона, од средњег века преко османског периода до времена формирања модерне српске државе, чиме је омогућено да се сагледа читав један социјални процес кроз призму друштвено високо вреднованих предмета, водиће Вас др Татјана Михаиловић, музејски саветник Народног музеја Краљево и историчар уметности Јелена Марковић.
Посуде се крећу у широком спектру од оних од племенитих метала које су биле део јавних гозби, као ритуала аристократске класе, преко оних употребљаваних у хришћанском и исламском култу, затим посуда свакодневнице за припрему и служење хране, од бакра, бронзе или месинга, до посебно израђених посуда за посипање водом приликом купања. Све оне посредно сведоче о сложеном животу феудалног и позно феудалног друштва, које је практично све до 19. века досезало у својој организацији живота, навикама и друштвеним вредностима на широком простору Балкана.

Ауторско вођење кроз изложбу „Између трпезе и софре“
2025-04-09 18:00 - 19:00
Ауторско вођење кроз изложбу „Између трпезе и софре. Металне посуде од XIII до XIX века у збиркама Народног музеја Србије“ биће организовано у среду, 9. априла 2025, са почетком у 18 сати. Кроз изложбу ће Вас водити Наташа Церовић, археолог и виши кустос Народног музеја Србије.
Својом разноликошћу, металне посуде на изложби „Између трпезе и софре“ пружају поглед на врсте и облике посуђа нађеног, коришћеног, често и направљеног на територији традиционалних српских земаља од раног XIII до освита XX века.
Ауторско вођење ће указати на присуство утицаја из различитих културних средина уочљиво је како на посудама насталим у време и на територији српске средњовековне државе, тако и на подручјима која је у Отоманском царству насељавао српски народ. Поред историјског и етнографског, изложене посуде су и од великог уметничког значаја, будући да многе од њих приказују јединствена иконографска и декоративна решења каква се не могу срести изван збирке Народног музеја Србије.

Имагинарна библиотека. Скулптуре Гордане Каљаловић Одановић
2025-04-17 18:00 - 2025-05-19 13:00
Опус Гордане Каљаловић Одановић представља важан и незаобилазан део српске ликовне уметности, који настаје и траје у широком и веома динамичном временском распону, од последње деценије XX века до данас. Она је сведок и учесник оних уметничких стремљена и пракси, која ће превазићи традиционално разумевање скулптуре. Дипломирала на Факултету ликовних уметности у Београду 1975. године (смер вајарство) и на Филолошком факултет Универзитета у Београду 1977. године (група за енглески језик и књижевност). Магистрирала на Факултету ликовних уметности у Београду. Од 1993. године предавала је на Академији уметности у Новом Саду. У звању редовног професора при катедри за вајарство на Академији уметности у Новом Саду радила је од 2006-2016. године.
Своју репутацију Гордана је засновала на софистицираним, лирским композицијама и карактеристичном ликовно-поетском поступку супротстављених односа материјала и енергије: дрво, камен, керамика насупрот стаклу, паусу, папиру, светлу. Кроз тродимензионалну структуру, на тај начин, уметница визуализује и наглашава сплет мисли, емоција, наслућивања и порука. То су и у материјалном и у концептуалном смислу нове, хибридне форме, које повезују различите фрагменте материјалног, опипљивог и симболичког, имагинарног света. Горданине скулптуре, објекти и инсталације воде нас из једне реалности у другу, изражавајући осетљиву, женску амбивалентност између супротстављених поља: медијских новина и класичне, готово савршене мануелности.
Једана од њених великих тема, коју већ деценију и више истражује и визуелно структуира, јесте феномен књиге. Књига је кроз форму подвргнута различитим видовима испитивања, коментара, критике, од најмање јединице – слова, до књиге као „поља моћи”. Њене скулптуре – књиге тако постају критички позициониране наспрам одређених друштвених, политичких, културних феномена и/или конкретних књижевних дела. Контекст је саставни део уметничког рада, који одређује и пластично-визуелни облик њеног рада – од свитка, књиге као пејзажа (Дневник путовања) преко књиге са ексерима (Балканска експресија), рањене књиге у завојима, до Звучне књиге (у којој уметница чита песму „Тражим реч”, пољске песникиње Виславе Шимборске) и инсталације попут Археологије сећања, као симулације и интерпретације библиотеке спаљене у пожару 6. априла 1941. године.
Уметница следи становиште да нема ничега изван текста, и да речи, језик и књиге траже опросторење. Распон форми преко којих се мисао артикулише детерминише њену визуелну представу, ситуирану често кроз нескулпторски језик, а опет сасвим јасне и чисте естетике. Саме књиге, текстови и речи Пола Валерија, Јована Дучића, Орхана Памука, Џорџа Орвела трансформишу се у скулторски знак, чија семиологија доноси нова значења и манифестације. Њена „Имагинарна библиотека“ зато представља „анализу утисака, сећања, имагинације, памћења, читавог тог фонда који чини механизам слике у времену”.

Стручно вођење кроз изложбу скулптура и инсталација Гордане Кајаловић Одановић „Имагинарна библиотека“
2025-04-22 18:00 - 2025-04-24 19:00
Стручно вођење кроз изложбу скулптура и инсталација Гордане Каљаловић Одановић „Имагинарна библиотека“ биће организовано у Галерији Народног музеја Краљево, у уторак, 22. априла 2025, у 18 сати, као и у четвртак, 24. априла 2025, у 18 сати. Кроз аутентичан изложбени свет књига – скулптура, од најмање јединице – слова, до књиге као „поља моћи” водиће вас Сузана Новчић, музејски саветник Народног музеја Краљево.

Сусрет потомака логораша из Другог светског рата
2025-05-09 18:00 - 19:00
Имајући у виду трагичну судбину нашег народа у Другом светском рату и намеру да се обележи осам деценија од завршетка поменутог сукоба на тлу Европе, Народни музеј Краљево организује у петак, 9. маја 2025. године, са почетком у 18:00 часова програм посвећен судбинама војних и цивилних заробљеника, под називом „Сети ме се, потомче!“.
Наиме, после краткотрајног Априлског рата и капитулације Краљевине Југославије добар део њених војника, односно они који нису успели да избегну заробљавање, одведен је присилно у разне логоре широм тадашње немачке државе, која се у пролеће 1941. године протезала од Норвешке на северу, па до обала Медитерана. Током каснијих година рата у сврху потпомагања пољопривреде и индустрије Трећег Рајха, пошто је услед ратних дејстава недостајало радне снаге, припадници нашег народа су као цивилни заробљеници упућивани ван граница сопствене државе.
Циљ нашег пројекта, а предвиђени програм за Дан победе представља само његов почетак, јесте да се забележе имена, сведочанства и сећања цивилних и војних заробљеника кроз разговоре са њиховим потомцима и на тај начин сачувају од заборава. Истраживања ове врсте, која су се и раније обављала у нашој установи, драгоцена су јер нам пружају увид у живот наших предака од тренутка када су заробљени, а затим транспортовани у непознато, увид у то како је био организован рад и постојање у логорима или, у случају цивилних заробљеника, на пољопривредним имањима и фабрикама. Подједнак значај има и прикупљање и евиндетирање докумената, писама, фотографија и предмета који су везани за судбине наших принудно одведених сународника. Наведени документи могу расветлити свакодневницу заробљеника, проблеме са којима су се сретали, опште услове живота у ратним годинама, околности ослобађања и повратка у домовину.
Програм је замишљен и састоји се из два дела. У првом се у форми два кратка предавања даје преглед околности пре и за време краткотрајног Априлског рата, те прилика у окупираној Србији и Краљеву после капитулације. Други, много значајнији део, посвећен је разговору са потомцима нашид одведених сународника и бележењу њихових сведочанстава.
Користимо ову прилику да позовемо све наше суграђане, потомке војних и цивилних заробљеника да узму учешћа у нашем програму, да поделе са нама своја сећања на претке и њихове судбине.

50 година Дечјег мајског ликовног салона
2025-05-23 12:00 - 2025-06-20 13:00
Дечји мајски ликовни салон покренут је далеке 1974. године. Од тада се ова манифестација намењена деци одвија се без прекида већ 50 година и представља драгоцено место у историји Музеја и града Краљева. Салон је основан са жељом да се афирмишу и презентују дечје виђење, машта, рад и таленат у оквиру визуелне и ликовне културе.
Први историчар уметности запослен као кустос у краљевачком Музеју, био је Милорад Михаиловић. Како би „сарадњу са основним школама учинио конкретнијом и садржајнијом”, на Михаиловићеву иницијативу, Народни музеј 1974. покреће Дечји мајски ликовни салон. Манифестација је замишљена тако да пружи преглед ликовног стваралаштва деце основношколског узраста са територије општине Краљево, као и да широј јавности буду приказани таленат и креативност ученика краљевачких школа. Народни музеј Краљево се сврстава међу прве културне установе које су започеле организацију овакве врсте презентације дечјег стваралаштва, што манифестацију „Дечји мајски ликовни салон” чини једном од најстаријих у Србији.
Учешћем у раду жирија многи значајни краљевачки уметници (Милан Ђокић, Павле Поповић, Радош Ракуш, Данка Прибаковић Костић, Велимир Зеленовић, Ненад Стефановић, Драган Пешић, Слободан Маринковић, Бобан Босић, Светлана Јевтић, Душица Радосављевић Јованчевић, Матија Марковић, Алиса Матовић, Светлана Вуксановић, Јована Бањанац, Јаков Јаковљевић) естетски и квалитативно су подигли ниво изложених селекција. Неки од краљевачких уметника своја прва излагања имали баш на Дечјем салону (Јелена Шалинић, Иван Милуновић, Бојан Вуксановић, Данка Димитријевић, Ненад Димитријевић, Јована Бањанац, Андреа Лешевић, Мина Босић и др).
На 23. Дечјем мајском ликовном салону одржаном 1996. године долази до искорака у концепцији изложбе, тако што се поред десет равноправних награда додељује и новоустановљена, главна награда Салона. Она носи име Милорада Михаиловића, рано преминулог (1995) оснивача Салона и дугогодишњег директора Народног музеја.
